Jeg forlod New York i 1949.
Rejste rundt i landet uden en ærlig klink.
Montana i det kolde efterår.
Fandt min far i en spillebule.
Far, far, hvor har du været?
Har været ude omkring, siden jeg var ti.
Min dreng, sagde han.
Tænk ikke på mig, mine lunger får snart bugt med mig.
Gennem Mississippi, gennem Tennessee.
Gennem Niagara, finder aldrig hjem.
Hjemme i gamle Medora, hjemme i gamle Truckee.
Apalachicola, finder aldrig hjem.
På godt og ondt, i tykt og tyndt.
Som at være gift med en lille kvinde.
Gud elskede mig, som jeg elskede ham.
Du skal gøre det samme for ham.
Ormene gnaver løs, men hold hovedet højt.
Så jeg rejste fra Montana på et gammelt godstog.
den nat min far døde i den kolde, kolde regn.
Kørte op til Opelousas, kørte til Wounded Knee.
Kørte til Ogallala, finder aldrig hjem.
Kørte til Oklahoma, kørte til El Cajon
og Tehachapi og San Antone.
Finder aldrig hjem.
- Har I plads til en til? - Ja, selvfølgelig. Bare hop ind.
Tak.
- Så kører vi. - Hold godt fast, kammerat.
- Hvor kommer I fra? - North Dakota. Vi skal høste.
Tak.
Hvad med dig?
Montana.
Er du på vej et sted hen, eller er du bare på vej?
- Jeg er vist bare på vej. - Har du nogen penge?
Jeg har nok til whisky indtil Denver.
Hvis vi stopper de tingester i jorden, mon så der vokser noget op?
Hvis jeg bliver sulten nok, æder jeg dem rå. I kan få en bid.
Jeg har en yndig lille tøs
på 16 år.
Hun er den smukkeste nips, du har set.
Fem måneder inden
Leo Paradise elskede mange ting.
Skønt en del af ham blev i Quebec, da han flyttede hertil -
- med sin kære hustru, Gabrielle, elskede han det af hele sit hjerte.
Nu slutter han sig til sin søn, Gerard, i det hinsides.
Er alt i orden?
Ja. Jeg har det fint.
Jeg mødte Dean, ikke længe efter at min far døde.
Jeg var lige blev rask efter en alvorlig sygdom, jeg ikke vil nævne -
- men som havde noget med min fars død at gøre -
- og den grusomme følelse af, at alt var dødt.
"Lad os gå ud og tage en lille en," siger min ven Sal.
Men jeg dukker op, og så er der ingen Sal Paradise.
Han er blevet udskiftet med en dyster, døvstum stivstikker.
Det siger du ikke? Hvad er der da at tale om? Bogen, jeg ikke skriver?
Inspirationen, jeg mangler? Selv min øl er doven.
Se dig dog omkring. Alt er gået i stå.
Ja, men det er kun en overgang. Livet er langt, forunderligt og sælsomt.
Se mig. Jeg bobler af inspiration.
Åbenbaringerne genlyder i mit sind.
Hør lige det her.
Luften er mørk.
Natten er trist.
- Jeg henter en øl til. - Bravo. Flot.
- Jeg har ledt efter jer i hele byen. - Hvordan går det?
Kan I huske ham min ven vaneforbryderen fra Denver?
- Ham, der stjal 500 biler. - Troede han, vi hoppede på den?
De første beretninger om Dean fik jeg af Chad King -
- som viste os nogle breve fra ham skrevet fra Colorado Ungdomsanstalt.
Kom så. Den store Dean venter.
Dean var kommet til New York.
Han havde lige giftet sig med en 16-årig tøs, der hed Marylou.
Kom så, mine herrer! En etage til.
Nå da da. Det må jeg nok sige! Gamle Chad King!
- Davs, cowboy. Jeg hedder Sal. - Sal... Stærkt håndtryk.
Nå ja. Sal og Carlo, forfatterkammeraterne.
Jeg har hørt alt om jer to løjsere.
Vi vil indføre dig i den stygge storbys nietzscheanske narrestreger.
- Og ryge din pot. - Den har vi nok af.
Marylou, lav lige en kande kaffe. Mine forfattervenner er her.
Kom ind. Tag skoene af.
Den her gætter du aldrig.
Det er da ikke nogen sang.
- Slim Gaillard! - Ja, ja, minsandten.
Nogle af os har brug for en donut i ny og næ for at overleve.
En donut i ny og næ. Jeg elsker bare den tøs.
Vågn op, Chad King!
Tak.
Det er rart, når nogen viser en opmærksomhed.
Det er virkelig rart, når nogen viser en opmærksomhed.
Jeg har aldrig før mødt en pige, der kunne rulle en joint.
Dagen før min far døde -
- tog han mig i hånden, så på den -
- og sagde:
Du har ingen hård hud, Sal.
Det er kraftedeme, fordi du aldrig tager rigtig fat, knægt.
Min gamle er stadig helt rundt på gulvet.
Han vagabonderer rundt i Denver helt...
... ad helvede til.
For de gamle.
Ja. For de gode -
- gamle, døde -
- depraverede mænd, vi elsker.
Og skål for Vesten.
Værsgo.
Det var ikke kun, fordi jeg var nysgerrig forfatter -
- at jeg ville lære Dean at kende. Han mindede om en glemt bror.
Ude vestpå havde han opholdt sig i en poolsalon -
- et fængsel og på kommunebiblioteket.
Alle mine newyorkervenner kom med deres forslidte boglige -
- politiske eller psykoanalytiske grunde til at være nede og vende.
Men Dean havde fuld fart på.
Jeg begyndte at lære lige så meget af ham, som han lærte af mig.
Den mand kan virkelig få sin tøs til at trutte.
Er du klar over, hvad vi har overværet? Den tenorsax-mand har dét.
Han begynder med første rundgang, kører sine idéer i stilling -
- vokser med opgaven, og så finder han pludselig bare dét.
Alle kigger op, og han ved det. Tiden står stille.
Han skal storme over broer og komme tilbage med så stor inderlighed -
- at alle ved, det ikke er melodien, der tæller, men dét.
Dét-mester. Må jeg give den drink?
Tre.
Det er mig, der giver.
Tak. Hvad hedder du?
De vil sgu vide, hvad jeg hedder.
- Jeg har nogle fyre fra arbejdet med. - Hej, fyre fra arbejdet.
Nå. Hvor kom jeg fra?
Jo, der er det dér bordel, hvor der står en abe ved døren.
Man gør sin indsats i buret, og aben ruller buret rundt -
- og terningen ruller ud...
Hvis man vinder, får man pigen gratis.
Men hvis man taber til aben -
- får man den hårdt bagi.
Af aben! Det kalder jeg udvikling! Sodoma og Gorilla.
Hvordan er det at være sammen med en hvid kvinde?
Det har jeg altid spekuleret på.
Det er som... Har du aldrig før været sammen med en hvid kvinde?
Jeg har været sammen med en hvid mand.
Kom ind.
Mor, det er den flinke fyr, jeg har fortalt om.
- Chads kammerat fra Denver. - Davs, mor.
- Du ligner hende på en prik. - Kom. Hvor er Marylou?
I guder. Vi kom op at slås, og så ringede hun til politiet.
Så horede hun nogle dollars sammen og tog tilbage til Denver.
- Er det rigtigt? - Ja.
- Jeg overvejer at tage hjem til hende. - Hvornår?
Snart. Men altså...
Før jeg rejser, må du lære mig at skrive.
- Jeg er beæret, men... - Vis mig, hvordan du gør.
Jeg vil lære det. Lær mig det.
Fint nok.
Lad os så se.
"Cowboyen tror, jeg er et eller andet geni. Han læner sig ind over mig."
Jeg gik ned ad 125th Street, og pludselig stoppede jeg.
Jeg så på det hele med forundring, som var jeg lige -
- vågnet op fra en drøm, der havde varet hele livet.
Og jeg indså, at Gud ikke er oppe i himlen, men lige her.
I skidtet. Han er en abe ligesom os.
Jeg halsede efter, som jeg altid har gjort med dem, der har fængslet mig.
For jeg er kun fængslet af dem, der er gale.
Dem, der er gale efter at leve, gale efter at tale.
Dem, der begærer alt på en gang. Som aldrig gaber -
- eller siger noget ordinært, men som brænder.
Brænder som romerlys i den mørke nat.
- Hvor har du det jakkesæt fra? - 11 dollars på Third Avenue.
Koncentrér jer nu.
Lad mig se det.
Til dig.
Og så beholder jeg den her del.
- Sal, Sal, Sal... - Jeg kommer til at savne jer.
Vestpå!
- Husk nu at skrive. - Gør ikke noget, jeg ikke ville gøre.
Ak og ve, Sal. Det er ikke mig, thi jeg er fuld -
- men min sjæl, der taler til min nærmeste blodsbroder -
- og hellige fjog. Det er dig.
Og for nu at være formel og analytisk så lad mig opremse de karaktertræk -
- jeg savner mest. Nr. 1: Din konversation.
Nr. 2: Dit broderlige smil, mand.
Men jeg skal ikke tærske langhalm, så for at komme til sagens kerne -
- venter Denver. Carlo i sin fugtige grotte og fjollede elendighed -
- for nu at bruge et paradoks, venter, så kom af sted.
Skynd dig ud til mig.
Tankestreg.
Før "Paradise" til Denver.
Og jeg elsker dig afsindigt. Dean.
Fuld.
Mødet med Dean Moriarty startede den del af mit liv, man kan kalde:
Mit liv på vejen.
Før havde jeg tit drømt om at rejse vestpå.
Men det var altid blevet ved løse planer.
Jeg var en ung forfatter, som prøvede at få luft under vingerne.
- Hvad for en art tilhører du så? - En farende svend.
Tak for køreturen.
Det kunne blive din sidste.
Jeg transporterer dynamit.
Er det tåen, du kigger efter?
De amputerede den i morges.
Du kan ikke ryge, men du må godt drikke herinde.
Fint nok. Tak.
Kom med den. Jeg er klar.
- Gjorde det ondt? - Det er ikke noget, jeg vil anbefale.
En vogn med seks-syv henslængte fyre på ladet.
Pissepause!
- Så er det nu! - Råbte knægten med kasketten.
Vi har kraftedeme siddet heroppe siden Des Moines.
De stopper aldrig. Sommetider skal man råbe på en pissepause.
Ellers skal man pisse fra ladet og holde fast.
Bare holde fast.
Du betaler forhåbentlig ikke husleje.
Min engleblide Sal er her omsider.
- Dejligt at se dig! - I lige måde.
Nå... Hvad laver du?
Hvad laver du egentlig?
Støvsuger i May Company om dagen.
- Imponerende. - Ja.
Og jagter vores højtelskede vilde, gale hund om natten.
Hvor er Dean? Hvad står den på?
Jeg fik fri for en halv time siden. Imens knalder Dean Marylou på hotellet.
På slaget et går han over til Camille, den nye pige.
Ingen af dem ved, hvad der foregår, men han knalder hende en gang -
- så jeg kan nå at komme klokken halv to.
Så fortsætter vi med vores hængeparti til klokken seks.
Hængeparti?
Vi prøver med fuldstændig ærlighed og åbenhed at formidle alt i vores sind.
Vi er på benzedrin.
Så tager han hjem til Marylou og farer rundt og arrangerer skilsmissen.
Han vil bare tilbage til San Francisco og gifte sig med Camille.
- Det er sygt. - Hun er garanteret tudegrim.
Som den skønne Helene med en hjerne.
- Hvad laver du? - Camille hader mig som pesten.
Nej, men Sal!
Så kom du!
- Omsider kom du ud på vejen, ikke? - Jo.
Se, Camille. Det er min kammerat fra New York.
Undskyld, jeg ikke rejser mig, men jeg havde ikke ventet besøg, så...
- Undskyld. Jeg må hellere gå. - Det er Sals første besøg i Denver.
Så jeg er nødt til at gå med ud og få fat i en pige til ham.
- Lige nu? - Jeg er tilbage senest 3.14, min skat.
Arbejder hele dagen, farter rundt hele natten. Spiser og sover aldrig.
- Er hun ikke en perle? - Han tror, han er Superman.
Som sagt, ikke klokken 3, men 3.14.
Er vi på bølgelængde helt nede i vores sjæles mest vidunderlige dyb, skat?
- Giver han mig noget valg? - Nej, det tror jeg ikke.
Ja!
Du ser ud til at være en begavet fyr.
Du undrer dig nok over, hvad han ser i mig, hvad?
Agtværdighed?
Flot. Jeg er imponeret.
Så er det ud over stepperne.
Nu, hvor du har knaldet det halve Denver, er der så nogen piger til mig?
Min veninde Rita glæder sig til at møde dig. Vi tager fluks derhen.
- Jeg troede, vi skulle tale. - Ja, bagefter.
Vil I vide, hvor jeg er nu? Jeg er en af dem, der går rundt -
- og trækker pikken frem foran ungdomsforbrydere.
Disse Denver-dødvande.
Er han ikke bare verdens prægtigste og klogeste fyr?
- Kender du den gamle gut? - Jeg troede, det var min far.
Carlo, vent!
Voila.
Min egen.
Tilgiv mig, fader, for jeg skal til at synde.
Det er dejligt, I er her, drenge.
Hvad griner du ad, min dreng?
Jeg må tage min puls.
Anden omgang.
Nu sker det.
Mine hænder.
Det er ren skyldfølelse.
Jeg troede, hun var min pige.
Vi får ingenting, Sal.
Alt og alle til den troløse tæve!
Gæt, hvem jeg kan høre.
Carlo...
- Kom så. - Nej.
Nej, nej, nej, nej...! Sal!
Sal, kom så!
- Nyder du livet? - Jeg afslutter snart min uddannelse.
Dean fortalte, du laver... scenografier. Det er interessant.
Min bedste opgave har været "Begær under elmene".
- Det er et fantastisk stykke. - Ja.
- Eugene O'Neill. - Ja, det ved jeg godt, Carlo. Tak.
Den musik er sgu den rene sømtortur.
- "I've Got the World on a String". - Ja, du har.
Kom. Sig ikke, at I newyorker-intellektuelle ikke danser.
- Han har ikke sagt, du synger dejligt. - Jeg synger da ikke dejligt.
Jo. Jo, du gør.
Tak.
Bliver du længe i Denver?
Jeg tror ikke, jeg bliver så længe.
Ja. Der er for få timer i døgnet.
Ja.
Således overtager du sorgen i min krop -
- når du trøster mig i mit begær.
Jeg holdt om din krop, da jeg sov ved siden af dig.
Mærkede smerten brænde i dig.
Græd for mig selv for at høre din tavse gråd.
Har Dean læst det her?
Jeg er blevet så besat af Dean, at alle hans dumme venner kalder mig -
- Carlo i Eventyrland.
- Kvikt, ikke? - Jo tak.
De forstår ikke, at det er første gang -
- sex har været en del af mit forhold til en mand.
Det er sådan, man elsker.
Og jeg er sgu ikke i Eventyrland. Jeg ved godt, han ikke vil have en mand.
Jeg har endda sagt til ham, at vi kan fjerne det seksuelle, bare...
"Vær hos mig, mand."
"Hold om mig. Bare ring."
Og han lover det altid. "Ja, Carlo. Ja, mand."
"Jeg ringer."
Hvad fanden havde jeg regnet med?
Jeg kan ikke engang kalde det hjertesorger. Det er for banalt.
Melankoli er for blodfattigt.
Sorg er det mest rammende.
Jeg er 21. Når jeg er 23, skriver jeg ét stort digt.
Og så er løbet kørt.
Sal, jeg rejser.
Jeg rejser til Afrika. A la Rimbaud.
Måske går jeg fra borde i Dakar. Jeg vil ryge opium.
Og jeg vil samle mørke, mystiske mænd op.
Og de elsker mig.
Jeg ville virkelig ønske, jeg kunne drikke whisky som en mand.
De siger ligesom bare:
"Stik mig en dram."
Hjemme i Missoula, hjemme i Truckee.
Hjemme i Opelousas, det duer ikke for mig.
Hjemme i Ol'Medora, hjemme i Wounded Knee.
Hjemme i Ogallala, finder aldrig hjem.
Undskyld, frøken. Jeg kan ikke finde en plads.
- Må jeg? - Hvis du vil.
Jeg hedder Sal.
Terry.
Er du ikke sulten?
Hvad er der galt, far?
Vil du elske med mig nu?
Cesar: 1,20.
Matilde: 1,10.
Terry: 1,15.
- Terry. - Sal: 1,05.
Sal...
Maria: 1,15.
Er du ved at slå rod?
Jasmine: 1,10.
Høsten er snart slut, og det er blevet meget koldere om natten.
Terry og jeg har med forbitrelse besluttet at rejse.
Hun skulle være kommet til New York næste måned med sin bror -
- men vi vidste begge to, hun ikke ville komme.
Jeg kan mærke mit eget liv drage mig tilbage til sig.
Jeg har stadigvæk en bog at skrive.
Vi knepper en gang til, og så rejser du.
Vi ses i New York, Terry!
Vent!
Tak.
Ved du, hvad de gjorde mod mig i fængslet? Satte mig i isolation -
- og stak mig en bibel. Jeg sad på den på stengulvet.
Men da de så det, tog de biblen og gav mig en i lommeformat -
- som ikke var til at sidde på.
Ved du, hvorfor jeg har været fængslet hele livet?
Da jeg var 13, var jeg i biografen med en dreng.
Han lavede en vits om min mor. Du ved, det der sjofle ord.
Så jeg tog min lommekniv frem og skar halsen op på ham.
Jeg havde slået ham ihjel, hvis de ikke havde slæbt mig væk.
Dommeren sagde: "Henry... var du klar over, hvad du gjorde?"
Jeg sagde: "Ja, høje ret. Jeg ville slå det dumme svin ihjel."
Og det vil jeg stadigvæk.
- Jeg er tilbage i ét stykke, mor. - Jeg er da ligeglad.
Din gamle heks.
Der gik over et år, før jeg så Dean igen.
Jeg holdt mig hjemme det meste af tiden.
Kæmpede med det halvfærdige manuskript på mit skrivebord.
Var træt af det hele.
Sals søsters hjem
Svigermor, på Nins og mine vegne vil jeg bare sige, at...
Ton gateau...
... est fantastique.
Tak.
Hør her. General Douglas MacArthur forbyder kysseri -
- på Tokyos gader. Hvad bilder den puritanske gamle klovn sig ind?
Sal!
Ho ho ho! Ho, hallo og glædelig jul!
Dean! Det må jeg sgu nok sige. Du er tidligt på den.
- Hvem sidder i bilen? - Marylou og min ven Ed Dunkel.
Vi trænger til et bad og et hvil. Vi er dødtrætte.
- Hvordan er I nået frem så hurtigt? - Der er krudt i den Hudson.
Hvor har du den fra?
Jeg har købt den for mine sparepenge. Jeg har arbejdet på jernbanen -
- og har tjent 400 dollars om måneden, og ved du hvad?
- Jeg er blevet far. - Hvad?! Dig og Marylou?
Nej, ikke Marylou. Camille. Jeg fik ægteskabet annulleret -
- og slog pjalterne sammen med Camille, og nu har vi søde lille Amy.
Og en fin lille lejlighed i San Francisco.
Men Marylou er og bliver sgu mit livs honningfjams.
Ja, selvfølgelig.
Dunkee!
Hør her, Sal. Den skøre stodder bliver gift og smider konen af i Tucson.
Kom ind.
- Hold da helt kæft. - Tusind tak, mand.
Der er ingen varme i den Californien-bil.
- Vi har ikke spist i 30 timer. - Eller ligget i en seng siden Denver.
- Vi har ikke en rød reje. - Hygge på Dean-ekspressen, hvad?
- Der er mad nok til alle derinde. - Herligt. Tak.
Se lige alle de bøger.
Hej.
- Hvordan har du det, Marylou? - Fint.
Men det er dejligt at se et tilregneligt ansigt.
Tilregnelig er en relativ betegnelse, stump.
Det skal du ikke kalde mig. Det svin har gjort mig gammel.
Der bliver sgu da gramset løs.
Hvis I vil have mad, er det inde til venstre.
Mor, som tak for jeres gæstfrihed og herlighederne på dette fine julebord -
- kører jeg dig og Sal til New York, så I ikke skal købe togbillet.
Hvad siger du så, mor?
Godt.
Undskyld.
Du kender sgu ikke den følelse.
Jeg stjal en 38'er og sad i bilen med pistolen for tindingen i 14 timer -
- og prøvede forgæves at trykke på aftrækkeren.
Og jeg svedte og havde kvalme. Så kom Camille og fandt mig -
- og jeg tiggede og bad hende om at slå mig ihjel.
Men hun kunne sgu ikke.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg gør alle de dumme ting -
- og tænker alle de syge tanker. Jeg brænder op.
Jeg er bange for, at jeg mister al den visdom, jeg har fået.
Når jeg ser en pige...
... skælver jeg bare over det hele og mister jordforbindelsen.
For et par uger siden mødte jeg en sort knægt.
Han var 25 og boede hjemme hos sin søde mor.
Vi hørte god musik og røg os skæve.
Og så mødte jeg den dejligste pige, Suzie. Åh, Suzie...
Jeg var sikker på, hun var jomfru. Jeg tog hende med hjem til knægten -
- og tre timer senere var hun småfuld og optrådte efter alle kunstens regler.
Hun dansede for os. Hun tog trusserne af -
- beholdt kjolen på, stod på hovedet og gik i spagat.
Imens skreg hun: "Jeg vil have din pik. Jeg har brug for din pik."
Så gik hun hen til sengen, spredte benene på den sorte knægt -
- trak hans store, sorte stang frem, og så gik hun ellers til makronerne.
Så spredte hun benene på den sorte tøs og gik ombord i hendes måtte.
Så gik hun i spagat igen i sengen -
- og kom over og tog mit lem i munden.
Så trak hun den sorte fyr ned i skridtet på sig selv.
Den sorte tøs tog fat i mig, og så var der sgu firkantorgie i fire stive timer.
Og dét er jeg gået glip af?
Ja.
Ja...
Det er dejligt at have familie, ikke?
For fanden! En dag kaster den lille lort en sten gennem forruden på en bil -
- og får føreren slået ihjel. Kan I se, hvad jeg mener?
Gud har ingen skrupler.
Om lidt kommer Mike Sullivan med vejret...
Temperaturen falder til...
Stop.
Hvad er det, han laver?
Som præsident Truman har sagt: Vi må skære ned på udgifterne.
Hold da helt kæft! Vi må helt klart male byen rød i New York.
Carlo er kommet tilbage fra Afrika. Vi skal se ham i morgen tidlig.
De burde ikke lade Deres søn køre så hurtigt i det her vejr.
Det her er min stat, så sæt farten ned.
Jeg skal nok betale det hele tilbage.
Nu er du på røven, Dean.
Men jeg siger bare med fuld oprigtighed, at jeg savner dig, skat.
- Jeg er snart tilbage i dine arme. - Jeg har fået dit kort fra Denver.
Tror du, jeg er dum? Denver betyder jo Marylou.
Hvem Marylou?
Hold nu op, snuske. Visse ting siger jo sig selv.
Hold kæft. Du skal ikke komme tilbage. Aldrig nogensinde.
Det er den nye fuldendte Dean.
Han er blevet det, han selv vil definere som moden.
Jeg siger til mig selv: "Gud, hvor har han forandret sig."
Hans øjne lyner, når han fortæller om det, han hader.
Et funklende skær af lykke træder frem, når han pludselig bliver glad.
Hver en muskel står konstant på spring.
Sal!
- Ja. - Der er telefon.
Tak.
- Hallo? - Sal Paradise?
- Det er Bull fra New Orleans. - Hvordan går det, for fanden?
Vi har et problem, der skal løses omgående.
Jeg har en pige hernede, der pludselig stod på mit dørtrin.
En Galatea Dunkel, som leder efter en klovn ved navn Ed Dunkel.
Jeg aner sgu ikke, hvem de er.
Galatea og Ed er Deans venner fra Denver.
Åh nej, for fanden. Dean?
Hun vil tale med dig.
Fat dig i korthed. Telefonkartellerne tager sig godt betalt.
Hallo, det er Galatea. Er Ed der?
- Ed har det fint, men han sover. - Sig, han skal komme og hente mig.
Hr. Lee og hans hustru er vist ikke så glade for at have mig her.
Jeg burde slå Ed ihjel for sådan at læsse mig af her.
Han må hente mig, så snart han kan. De er bindegale hernede.
- De er bindegale. - Vi kommer først i det nye år.
Tak.
Se lige der.
Hun er skeløjet. Hun glor ikke på dig, men mig.
Efter tyve dage til søs i stillebæltet besluttede jeg at begå selvmord.
Så gik det kraftedeme op for mig, at jeg havde glemt afskedsbrevet.
Jeg prøvede at finde de rigtige ord, og så så jeg hele besætningen -
- komme ud på dækket, og så kunne jeg ikke springe længere.
Men i det øjeblik var jeg klar til at følge mit hjerte, til at leve -
- til at opleve livets visdom.
Gal af ekstase, hævn og sandhed.
Godt, jeg ikke gjorde det. Så var jeg gået glip af den her fantastiske pot.
Og lad os nu -
- bevæge fødderne, som om vi mærker noget. Som om vi lever.
Som om vi lever!
Lad os hæve glassene! For at være i live -
- for at leve og for livet!
For livet!
Hvor møder du de dejlige mennesker? Jeg har aldrig set noget lignende.
Syv, seks -
- fem, fire, tre, to, et.
Godt nytår!
1949!
- Godt nytår! - Jeg elsker dig afsindigt, Sal.
- For evigt! - Jeg elsker dig.
Hvad har du?
Hold kæft en aften.
Tak.
Jeg må spørge dig om noget. Det er meget vigtigt.
Jeg ved ikke helt, hvordan du tager det.
Vi er venner, ikke?
Jo...
Carlos lejlighed
Sal har sagt ja, min skat.
Det er fantastisk.
Hop i. Vandet er dejligt.
Hvad nu?
- Pis! Jeg kan sgu ikke. - Kom nu. Du lovede det.
Har du virkelig lyst til det her?
Hun synes, det er alle tiders.
- Hvad? - Vi bliver sgu nødt til at slappe af.
Dean, vil du godt vente ude i køkkenet?
Nu, tak.
Han vil bare se, hvordan det ville være.
Jeg sagde, at jeg ikke ville gøre det med andre end dig.
Du kan stadigvæk nå at ombestemme dig.
Flot.
- Skriv det ned. - Jeg har det.
Hvorfor efterlod du Galatea i Tucson?
Hun er din kone.
Hvad ligner det at farte rundt i landet sådan?
Dean, hvorfor rejste du fra Camille og hentede Marylou?
Hvad vil du som kvinde?
Og... hvad er det for en sælsom besættelse, der knytter dig til ham?
Hvad er det for en sælsom besættelse, der knytter dig til ham?
Touché.
Vredens dage nærmer sig, venner.
Jeres rus er en luftspejling.
I flyver alle sammen ud til Vestkysten og rammer jorden med et brag.
Sådan her, Carlo?
Ja, Dean.
- Præcis sådan. - Godt. Hvem er sultne?
Vi lagde forvirringen og meningsløsheden bag os -
- og gjorde det eneste ædle, vi kunne. Drog af sted.
New Orleans og gamle Bull Lee, og så vestpå.
Vi havde talt hele natten om Bull Lee.
Lad os bare sige, han var lærer. Han var i sin fulde ret -
- til at undervise, for han havde brugt livet på at lære.
Hør her, skat.
Du ved godt, at jeg kan gøre alt på en gang og har ubegrænset energi.
Så når vi kommer til San Francisco, skal vi leve videre sammen.
Jeg har det helt rigtige sted til dig.
Jeg kommer hjem hver aften og er hos Camille hver morgen.
Vi har gjort det før, så hun opdager det ikke.
Kommunisme udsætter den enkelte for anholdelse uden lovlig hjemmel.
Den dikterer, hvilke oplysninger han skal få -
- hvilken kunst han skal skabe.
Demokratiet bygger på troen på, at mennesket har moralsk...
Sæt farten ned.
Trusserne.
Tror I, I kan suse gennem staten, bare fordi I er fra Californien?
Bare rolig. Vi er på vej tilbage til Californien.
Vær venlig at stige ud af bilen.
- Hvor gammel er du, unge dame? - Jeg er 18.
- Hvem er ham, du er sammen med? - Min mand.
Jeg har vielsesattesten omme bagved, hvis du vil se den.
Hvem er det, I har så travlt med at komme ud til?
Min kone.
Din kone? Hende her har lige sagt, hun er din kone.
Hun er min ekskone.
Hvad fanden laver du med ekskonen? Du skal jo ud til din kone!
- Det er lige meget. - Hallo, knægt!
Skal du komme her og fortælle mig, hvad der vigtigt?
- 25 dollars for at køre for hurtigt. - Eller hvad?
Eller også anholder jeg jer og giver jer en særlig Californien-knægt-sigtelse.
- For hvad? - Overlad det til mig, din flab.
Det er kraftedeme så let for ham.
De skyder sgu snart en, hvis man klager. Gid jeg havde en pistol.
Dunkel, du kører ikke mere.
Marylou, spred stængerne og lad os ryge os skæve.
Det har været min fars.
Det går.
Ih tak.
Som præsident Truman siger:
Vi skal skære ned på udgifterne.
Ja, det skal vi.
Den er god nok, Sal. Jeg begyndte som 9-årig -
- med en, der hed Millie Mayfair.
Dengang var min far stadigvæk barber.
Jeg skulle have kendt dig dengang. Du må have været en rigtig lille godte.
Hør så her. Engang hoppede jeg på et godstog fra New Mexico til L.A.
Jeg var 11. Min far var forsvundet -
- da vi boede i en vagabondjungle, og jeg havde ikke set ham i en måned.
Så i L.A. tørstede jeg så meget efter mælk -
- at jeg fik hyre på et mejerei, drak to liter piskefløde og brækkede mig.
Stakkels tragiske Dean.
Nå, Dunkel. Du glæder dig vel til at komme tilbage til din kone.
Hallo?
Jane?
Hallo?
Bull?
Det lyder som englen Sal Paradise.
Hvordan går det?
Rimeligt.
Hej, Jane.
Vi kommer omsider med Ed Dunkel.
Er Galatea hjemme?
Øjeblik.
Firben.
Ed?
Hej, Galatea.
Forsvind! Du er et dyr!
- Så hjælper jeg med træet. - Røvhul!
- Det er dig, der er Sal, ikke? - Måske.
Ved du, hvad de svin har gjort?
Dean efterlod sin kone og barn uden en klink, fordi han ville besøge dig.
Og Ed, det får, ville med. Men de havde ingen penge -
- så Ed bad mig om penge. Jeg sagde: "Kun, hvis vi er gift."
Dean sagde: "Ed, din kraftidiot. Gift dig med hende."
- Jeg elsker dig altså... - Hold kæft.
Så han tog mig for benzinpengene, og vi satte os ind i bilen -
- og Dean kørte som Satan selv, røg marihuana hele vejen -
- og jeg måtte ikke engang gå på toilettet. Da jeg så brokkede mig -
- smed de mig af i Tucson. I Tucson!
Hør nu her. En skønne dag dør Dean, og hvad kan man så sige til ham?
Jo før han dør, desto bedre.
Hvor skal du hen?
Må jeg se på, mens I knepper?
Skat, undskyld. Et par uger...
Ville du bare efterlade mig her hos fremmede...
Gamle kvinde, gamle kvinde, gamle kvinde, halløj.
Hvis du er, hvis du er, hvis du er høj?
Så børst himlens spindelvæv ned med et strøg.
Skal jeg gå med dig?
- Jeg ville gå med dig. - Vi kan gå sammen.
Og vifte spindelvæv ned med et strøg. Halløj, halløj.
Hvad fanden har han gjort for nogen?
Han kørte min mor halvvejs gennem landet.
Dean har ingen ansvarsfølelse over for andre.
Han kender ikke til det.
Men på den anden side føler han, at andre er forpligtet til at hjælpe ham.
- Nej, ellers tak. - Det er usigelig usmageligt.
Dean spreder jo glæde bare ved at være sig selv.
Det er illusioner. Blændværk.
Måske ser du bare ikke det hellige i ham.
Er han nu hellig? En religiøs skikkelse for dig?
Ærlig talt...
Du er da en smuk lille fugl.
I ham ser jeg tvangspsykose -
- krydret med et skvæt psykopatisk uansvarlighed og voldelighed.
Nå, unge mand. Så er tiden vist inde til dagens første cocktail.
Landet er dødt i sjælen -
- og vi gør ingenting. Vi venter kun på enden.
Hun ved det. Kvinderne ved det altid.
Verdens undergang begynder her i Texas.
Louisiana.
Louisiana og Texas.
Det er en udsøgt martini.
Ja...
- Må jeg? - Ja, endelig.
Det er en udsøgt martini.
Flagermus suger jo blod... fra egern...
Tegn et ansigt.
Skal far tegne ansigtet? De har tænder, lange tænder.
Dem borer de ned i egernerne og suger blod.
Hvad hedder de?
Jeg synes, Lorraine er et godt navn til en flagermus.
Det er Lorraine.
Den skal have nogle vinger.
- Ikke også, dit lille uhyre? - Jeg giver dig den med tæerne.
Oversættelse er det rene forræderi. På engelsk har de fået det til:
"Fingrene roder rundt i personens lommer."
Det skrev Céline ikke. Han skrev:
"Hænder i røvhuller og lommer."
Du skal skubbe væk herfra. Væk...
- Nå... Hvordan går det med Ed? - Jeg kan ikke finde ud af det.
Jeg kan ikke gøre ham glad.
Det er meget ligetil, skat. Du skal bare...
Okay. Der er du, og der er han. Lige her.
Din hule hånd...
Eller med munden, men du får ham i din hule hånd.
- Drengene er vilde med det. - Det bliver du også.
Merci!
Man kan og bør gøre noget for at fjerne de skadelige uddunstninger -
- der hober sig op i vores sagesløse tarme.
Her er orgon-akkumulatoren.
Den opfanger de grundlæggende vibrerende livsatomer.
Folk får kræft, fordi de løber tør for orgon. Kom så!
I skal prøve det sammen med mig. I skal have et skud saft og kraft.
Jeg drøner altid ud til det nærmeste horehus 150 kilometer herfra.
Se lige der.
Kan I se, hvor stor han er blevet? Kan I se det?
Ikke skyggen af kræft.
Så tænder vi.
- Lad ikke de pikslikkere få jer! - Det ligner sgu da bare et skab.
Vejens renhed.
Den hvide midterstreg rullede sig ud -
- og krammede venstre forhjul, som var den limet til vores puls.
- Her har I et par dollars. - Det behøver du ikke, Bull.
- Det er jo kun penge. - Tak.
Husk nu at skrive.
Dean, holde hende væk fra grøften.
Bilens motor spandt, og vi var atter på vej til Californien.
Hør lige her, Sal.
"Nå, så deres liv var ikke vigtigt for dem?"
"Livet er da det eneste, der er vigtigt. Det er den eneste gave -"
"- Herren ikke tilbyder os en gang til."
Hvad siger du til den, Sal?
- Velkommen. Jeg er der om lidt. - Tak.
Kan du ikke vente, til vi er i San Francisco?
Jeg er ligeglad. Dean skrider alligevel.
Hvornår tager du hjem til Denver?
Det ved jeg ikke. Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Jeg kunne tage hjem til min forlovede.
Din forlovede?
Han er sømand. Han har været væk et stykke tid.
- Han er sød. - Det er da godt.
Jeg ville ønske, Dean ikke var så vanvittig.
Det kan du ønske resten af livet.
Jeg vil bare have et hus. Et barn.
Noget normalt. Det vil jeg virkelig gerne have.
Jeg har lige fået en fantastisk idé. I bliver vilde med den.
Sidder I godt, alle sammen?
Er alt i orden, Sal?
"For altid, når jeg vågnede sådan -"
"- og min hjerne forgæves kæmpede for at finde ud af, hvor jeg var -"
"- kørte alting rundt omkring mig gennem mørket. Ting, steder, år."
"Min krop er stadig for tung af søvn til, at jeg kan bevæge mig."
- Hvor mange penge har du? - Ikke nogen.
Men min tante i Californien har en købmandsbutik.
- Så snart vi kommer frem, får I penge. - Ja, ja. Vi har alle sammen tanter.
Hop ind bagi og lad os se alle tanter, onkler og købmandsbutikker på vejen.
- Sal. - Hej. Marylou.
Alfred.
For fanden da. Jeg kørte fra Bakersfield i en lejet bil.
Jeg lagde min guitar i bagagerummet på en anden. Den dukkede aldrig op.
- Både guitaren og mit cowboykluns. - Hvor meget har du?
Hvor meget vil du have?
Ja. Jeg kendte en mand. Han tilgav sin kone, at hun havde skudt ham -
- og fik hende ud af fængslet. Men...
... så skød hun ham igen!
Den var god, ikke?
Hold på hat og briller!
Ja, ja, ja!
Havde fingeren på aftrækkeren så længe
at jeg lige så godt kunne skyde igen.
Det er svært, når man ikke kan tåle lyden.
Jeg samlede dine jordiske rester, vaskede pletterne af.
Var forsigtig, for vi var engang venner.
Men det er svært, når man brænder op i et helvede.
Og det er svært nok
at være forelsket.
Og det er svært, åh så svært
at elske det, man dræber.
Farvel.
Skynd dig hjem til Camille, så hun kan fodre dig af, dit dovne svin!
Kan du se, hvor stor en lort han er?
Inden ugen er omme, skat.
Tak.
Du må ikke stoppe!
Min kære Sal, jeg rejser hjem til Denver -
- til min forlovede, sømanden. Jeg er færdig med vejene.
Tak for en helt fantastisk nat, min kære elsker.
Giv Dean et los i røven, hvis du ser ham igen. Jeg elsker dig.
PS. Held og lykke med bogen.
Hvad fanden glor du på?
Sal!
Hold da helt kæft!
- Hvordan har du det, for fanden? - Bedre end dig.
- Har du spist de sidste måneder? - Ikke så meget som dig, fede.
- Familiefar, hvad? - Ja.
- Hvordan har Camille det? - Godt. Hun hviler sig lige.
Hvor er din Hudson?
Den var så smadret, at jeg måtte stille den til gribbene på Market Street.
Fandens også.
- Og Marylou? - Det fæ giftede sig med en sømand.
Og han vil slå mig ihjel, hvis han finder mig.
Så jeg er nødt til at slå ham ihjel og ende mine dage i San Quentin.
Og så er det ude med mig.
- Hvordan har din mor det? - Hun venter stadig på de 15 dollars.
En skønne dag... Ved du hvad?
- Jeg skal være far igen. - Skal du virkelig?
Og søde lille Amy kan stå selv i et halvt minut.
Hun vejer ti kilo og er 73 centimeter høj.
Og jeg har fundet ud af, at hun er 31,25 procent engelsk -
- 27,5 procent tysk, 27 procent irsk, 8,75 procent hollandsk -
- 7 procent skotsk og 100 procent vidunderlig.
Vorherre i skuret! Vi må ud og male byen rød.
- Sal er her. - Ja, det hørte jeg.
Han har inviteret mig ud og høre musik. Vil du med?
Hvem skal så passe Amy?
Godt. Så tager vi bare af sted.
Dean, du skal ikke give dig selv god samvittighed ved at invitere mig.
Jeg er tilbage i morgen tidlig.
Sal! Ved Marylous fjams! Det kan ikke passe.
Det er 1,10 per billet og et ticentstykke hver for jakkerne.
Må jeg høre et...
Det er bare løgn!
Se der, Sal. Slim ligger helt rigtigt!
Tak. Men først og fremmest...
Min suroonimo elsker jer!
Du søde grød! Du sødeste grød!
Du er jo en hot godte.
Tag med hjem og gi' mig kløe på min måtte.
Hils på min kommende ekskone.
Dav, Camille. Tillykke med barnet.
Sal, du må have mig undskyldt. Dean, jeg vil tale med dig.
Du skal ud.
- Bare gå med dig. - Skat...
Du sagde, du ville tage dig af os, og at du var færdig med dine numre.
Jeg kender det ansigtsudtryk. Du keder dig.
Du er dødtræt af mig og arbejdet og barnet.
Bare tag din ven med og kom ud af mit hus!
Er du klar over, hvor meget jeg har givet afkald på for din skyld?
Du... skal aldrig komme tilbage!
Jeg vil aldrig mere se dig!
Vi ses meget snart. Det lover jeg.
Du understår dig i også at lyve for hende. Du er fuld af løgn.
Du er fuld af løgn.
Du er fuld af løgn!
Jeg indså, mens vi tog bestik af situationen -
- at det var i mine hænder.
Jeg talte mine penge, viste Dean dem og sagde:
"Tag med til New York!"
"Lad os først tage til Denver. Nu må vi altså finde min far, Sal."
Vi kører den næsten nye Chrysler til Kansas.
Vi får også selskab af et ungt sødt ægtepar.
Vi deler benzinudgifterne mellem os.
Er den fin med alle, mine herrer?
Ja.
Hola.
Det glæder mig, I vil drikke et par glas oven på den farefulde rejse.
Det manglede da bare, amigo.
Tak.
Whisky?
Jeg kan godt lide unge mænd som jer.
I tror nok ikke på det, men...
... sandt at sige kan jeg slet ikke lide piger.
Jeg skal lige på toilettet.
For at overleve i Denver har jeg måttet arbejde til langt ud på natten.
- Jeg kan forstå... - "Ingen kunder må være utilfredse."
Det stod tatoveret på min røv.
Måske kan der falde nogle penge af.
Nå, så det kan der?
Kors!
Se selv. Når de får opfyld deres inderste drøm, bliver de panikslagne.
Værsgo. Clubsandwich med ekstra mayonnaise.
Velbekomme.
Jeg gjorde det for vores skyld. Jeg fik 20 dollars ud af den gamle svans.
Min gamle... En lille fyr, Moriarty.
- Han gik under navnet Barberen. - Moriarty?
Nej. Ham har jeg aldrig hørt om.
Beklager, knægt. Jeg har ikke set din far i... jeg ved ikke hvor mange år.
- Hvor længe har vi kendt hinanden? - I fem år.
- Fem ret gode år. - Hvem er vi nu?
- Hvem vi er? - Det er et enkelt spørgsmål.
Vil du fortælle os det, Carlo?
Jeg ved, jeg er 23.
Jeg ved, at jeg er økonomisk afhængig af min familie og mine venner.
Velkommen i klubben.
Jeg ved, der ikke er guld for enden af regnbuen.
Der er kun lort og pis.
Men fordi jeg ved det, er jeg fri.
Og du kommer i berøring med adfærdskontrol -
- med skikke, moralkodeks og med loven.
Byen, du bor i, har love, som styrer dig.
Der er love i forbundsstaten, og regeringen...
Mexico?
Det må jeg sgu nok sige, Sal.
Jeg har tænkt over det. Jeg har aldrig været sydpå.
For fanden, Sal. Jeg ville ønske, du ikke rejste.
Det bliver første gang, jeg er i New York uden min kammerat.
For fanden, Sal. Vi har ikke talt rent ud af posen længe.
- Det ved jeg godt. - Der kan du bare se.
Jo ældre man blive, desto mere hober problemerne sig op.
Se lige der.
Det er Joanie.
Og se lige det smil. Bliver hun ikke en hjerteknuser?
Jo.
Hun er smuk.
Har jeg fortalt dig, at Marylou er gravid?
Hvis ungen taler fransk-canadisk, er det helt tilfældigt.
Nu skal du få arbejdsro.
Tak for besøget.
- Jeg skriver. - Ja, det ved jeg, du gør.
- Pas godt på dig selv, min ven. - På dem.
Du, Sal. Du ved da godt, at jeg habla la espanol, ikke?
Undskyld... Er det noget for Dem? 60 pesos.
- Nej tak. - Habla mexicano?
Har du noget marihuana?
Marihuana? Si si...
Det er mine brødre, min søster og min bedstemor.
Hold da helt kæft.
Din mor kunne godt lære lidt af knægtens bedstemor.
En mand, der er til at stole på.
Victor... det er det største kanonslag -
- jeg nogensinde har røget.
- Hvad hedder han? - Tomás.
Tomás?
Tomás!
El Paraiso!
Hola!
Velkommen til Paradis.
Kan I lide piger?
Flot hat.
Mucho kærlighed!
Mexico City er en uudtømmelig kilde!
- Du er en perle. - Gracias. Tak.
Se trafikken, Sal. Alle kører til!
Se de ansigter. Jeg vil være en af dem.
Det her må jeg smage.
Det er sgu varmt.
Hvor meget? Vi er jo rige.
De ligner os på en prik. De er brødre.
Min bror, jeg kan lugte marihuanaen!
Ja!
"At rejse er gavnligt. Det sætter fantasien i gang."
"Resten er skuffelser og trængsler."
Skål på de gode, gamle, døde, depraverede mænd, vi elsker.
Vesten.
"Du har ikke hård hud på hænderne."
Tak, mor.
"Vores rejse er ren fantasi."
"Det er glemt."
Jeg har aldrig kunnet begå selvmord.
Jeg står til fuld rådighed.
Du har knust al den poesi, du rummede.
Se godt på dig selv -
- og på, hvor dybt du er sunket.
Du kan ikke fornægte blodskylden. Du er hvid.
Hvid!
Stakkels Sal blev syg.
Dysenteri, mand.
Hør godt efter, hvis du kan. Jeg har en skilsmisse med Camille -
- og jeg må hjem, hvis bilen kan holde til det.
Alt det igen?
Ja, min ven. Jeg må tilbage til mit liv.
Jeg ville ønske, jeg ikke skulle rejse.
Ja, ja, ja. Jeg må gå nu, gamle febersyge Sal.
Farvel.
Til dig.
Tak.
Til S.P. og D.M, de hemmelige helte i disse digte.
Jeg ville hellere blive vanvittig, drage ned til Mexico -
- have heroin dryppende i blodårerne -
- have øjne og ører fulde af marihuana -
- spise hellig peyote på gulvet i en mudderhytte ved grænsen.
Hellere slæbe min krop hen ad vejen -
- skrige ved en snask i den vestlige sol...
Hellere kravle på min bare mave over konservesdåser i Cincinnati.
Hellere slæbe en rådden svelle til et Golgata i bjergene.
Hellere tornekrones i Galveston, korsfæstes i Los Angeles -
- rejses på korset for at dø i Denver, spiddes i siden i Chicago -
- bukke under og begraves i New Orleans -
- og opvækkes fra de døde et sted på Garret Mountain.
Hej.
Sal?
Er det dig, mand?
Vent lige lidt.
Hvad laver du i New York, mand?
Kære Sal.
Jeg tog toget. Gamle, hårde træbænke.
Flere skift.
En lang, forfærdelig rejse på fem dage og nætter.
Bare for at se dig, Sal.
Er alt i orden?
Hvordan har Camille det? Hvad med børnene?
"Kære Dean, vi er nået gennem den første halvdel af dette århundrede."
"Du er velkommen til at tilbringe den anden halvdel sammen med os."
"Vi venter alle sammen på dig. Camille, Amy og lille Joanie."
- Det er alle tiders. - Ja...
Vi har har ikke fået talt om Mexico...
Om, at vi rejste, og om feberen, men det...
- Det behøver vi ikke tale om nu. - Nej.
Sal, i himlens navn! Duke Ellington venter ikke.
Giv mig lige et øjeblik.
De venter alle sammen.
Du kan vel ikke køre mig op til East 14th?
Jeg vil være så meget sammen med min kammerat som muligt.
Jeg ville ønske, vi ikke havde billetter til koncerten.
Ja.
Farvel, Dean.
Du, Sal...
Jeg elsker dig afsindigt.
Jeg mødte Dean, ikke længe efter at min far døde.
- Dean! Du er sgu tidligt på den. - Tja...
Jeg var på opdragelseshjem.
Jeg var en ung rod, der spillede med musklerne.
Så står hun på hovedet og går i spagat. "Jeg vil have din pik!"
Jeg er fængslet af dem, der er gale. Gale efter at leve -
- gale efter at tale...
... vestpå og rammer jorden med et brag.
Lyden af de vilde...
- Tilgiv mig, for jeg skal til at synde. - Jeg elsker kvinder!
Jeg vil bare have et hus. Et barn.
Du skal lære mig at skrive, før jeg rejser.
Det er svært, åh så svært at elske...
Der er krudt i den Hudson.
Du, Sal...
Jeg elsker dig afsindigt.
Så i Amerika, når solen går ned, og jeg sidder på molen ved floden -
- og betragter New Jerseys himmel og fornemmer det rå land -
- der som en mastodontisk pukkel ruller over til Vestkysten -
- og alle de veje og alle de mennesker -
- hvis drømme vækkes af umådeligheden -
- og Iowas aftenstjerne, som må kaste sine stråler ned over prærien -
- lige inden natten velsigner Jorden, gør alle floder mørke -
- huler hånden om bjergtinderne og indhyller kysten -
- og ingen, ingen ved, hvad der sker med nogen -
- andet end, at de går alderdommens elendighed i møde -
- så tænker jeg på Dean Moriarty.
Jeg tænker endda på gamle Dean Moriarty, faderen, vi aldrig fandt.
Jeg tænker på Dean Moriarty. Jeg tænker på Dean Moriarty.
Oversat af Lasse Schmidt Dansk Video Tekst
Kan I høre mig nu?
Nå, men altså... I aften har jeg også skrevet en sang.
Den hedder "On the Road".
Hellere det end det, jeg har skrevet hele natten. Det er bedre.
Det er lige fra hjernen til stemmen uden en hånd imellem.
Jeg forlod New York i 1949.
Rejste rundt i landet uden en ærlig klink.
Montana i det kolde efterår.
Fandt min far i en spillebule.
Far, far, hvor har du været?
Har været ude omkring, siden jeg var ti.
Min dreng, sagde han.
Tænk ikke på mig, mine lunger får snart bugt med mig.
Gennem Mississippi, gennem Tennessee.
Gennem Niobrara, finder aldrig hjem.
Hjemme i gamle Medora, hjemme i Truckee.
Apalachicola, finder aldrig hjem.
På godt og ondt, i tykt og tyndt.
Som at være gift med en lille kvinde.
Gud elskede mig, som jeg elskede ham.
Du skal gøre det samme kun for ham.
Ormene gnaver løs, men hold hovedet højt.
Så jeg rejste fra Montana på et gammelt godstog.
den nat min far døde i den kolde, kolde regn.
Kørte op til Opelousas, kørte til Wounded Knee.
Kørte til Ogallala, finder aldrig hjem.
Finder aldrig hjem.